"Mi-e imposibil să ştiu dacă jungla a început pe mine"
"procesul ce i-a făcut pe mulţi să ajungă la demenţă."
"În acest caz, vă cer scuze şi vă cer înţelegere,"
"pentru expunerea la care am fost martor în aceste ore fermecate."
"Mi-e imposibil să descriu în cuvinte frumuseţea şi splendoarea ei."
"Tot ce ştiu e că atunci când m-am întors am devenit alt om."
Theodor von Martius, Amazonia, 1909
Yukuna?
Tukano?
Wanano?
- Kobeu? - Pleacă.
Pleacă!
Eşti Karamakate, şamanul?
Ce doreşti?
Eu sunt Manduca, fiul lui Raibukuri, din tribul Maloka Komeilemong.
- Sunt din Bara... - Ştiu.
Te-ai alăturat albilor fără luptă.
Ce doreşti?
El e Theodor von Martius, prietenul şi partenerul meu de călătorie.
E foarte bolnav.
Toţi şamanii au încercat să-l vindece. Nimeni nu a putut.
Cu toţii au zis că doar tu ne poţi ajuta.
Eu nu sunt ca tine.
Eu nu-i ajut pe albi.
E un om înţelept ce a venit să înveţe.
Va muri dacă nu-l ajuţi!
De unde ai ăsta?
Lasă-l!
- De unde ai ăsta? - Ce?
Colierul!
A fost un dar din partea şamanului Cohiuano.
Mincinosule! Cohiuano nu există!
Există, am fost cu ei acum câţiva ani.
Mincinosule!
Ayampari.
Nu mint.
Unii din ei au rămas pe malul râului Yari.
Sunt câţiva, dar încă sunt acolo.
Cohiuano nu mai există.
I-aţi omorât pe toţi.
Nu vă voi ajuta.
E în regulă, Manduca.
Hai să mergem.
Numai yakruna te poate salva.
Dacă Cohiuano încă există, atunci o au.
Dacă nu, vei muri.
Planta asta mă poate vindeca?
Mai există încă oamenii mei?
Jungla e fragilă, şi dacă o ataci îţi răspunde.
Ne va lăsa să călătorim numai dacă o respectăm.
Nu trebuie să mâncăm carne sau peşte
până nu începe ploaia
şi cerem voie proprietarilor de animale.
Nu putem scoate niciun copac din rădăcină.
Dacă găsim o femeie, nu vom face sex decât la schimbarea lunii.
Accepţi?
Theo, tu nu poţi călători.
Nu pot muri aici.
Accepţi?
Ai face bine să spui adevărul. Planta asta vindecă doar pe moment.
Când se întoarce, va veni mai puternic.
E adevărul.
Am fost cu ei.
ÎMBRĂŢIŞAREA ŞARPELUI
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes
Tukano?
Andoke?
Karihona?
Muinane?
Mă poţi vedea?
Acum mulţi ani, acest om,
Theodor von Martius,
a fost aici şi a scris despre planta pe care o caut.
Vreau să ştiu dacă scrierile lui sunt adevărate.
Îmi dedic viaţa plantelor.
Îţi dedici viaţa plantelor?
E cel mai rezonabil lucru ce l-am auzit spus de un alb.
Numele meu e Evan.
Numele meu era Karamakate.
Am venit pe râu în jos din Maloka, din tribul Wanano.
Caut o plantă.
Yakruna.
Ce plantă e asta?
Ştiu foarte puţin de ea. Nici nu ştiu dacă există.
Vreau să învăţ despre ea.
Von Martius a descris-o că pe o plantă sacră ce poate vindeca boli.
Ce creşte pe cauciuc şi îşi măreşte nivelul de puritate.
De asta o vrei?
E mambe?
Îţi place coca noastră?
Vrei să iei şi yakruna?
Îţi pot da mulţi bani dacă mă ajuţi.
Sunt mulţi bani.
Furnicilor le plac banii.
Mie nu. Au gust urât.
N-am visat niciodată.
Nici când eram treaz, sau când dormeam.
Nici măcar caapi n-a avut efect asupra mea.
Şamanii din Bara,
Tukano şi Siriano
au zis că numai yakruna mă poate ajuta.
Am visat odată despre un spirit alb.
Era bolnav,
şi singurul mod de a-l vindeca era învăţând să visez.
Dar n-a putut.
Visele tale valorează mulţi bani pentru tine?
Ştii unde pot găsi yakruna?
Mai ai mambe?
Am ceva coca.
E ceva greşit?
Am uitat că mambe există.
Acum nu ştiu cum s-o fac.
Mă ajuţi să găsesc yakruna?
Nu eşti un om.
Eşti doi oameni.
Vreau să văd yakruna. Voi merge cu tine.
Ştii drumul?
Nu-mi amintesc.
Tu mă vei duce.
Tu ai făcut toate astea?
Ce reprezintă?
Nu ştiu.
Nu-mi amintesc.
Rocile astea îmi vorbeau.
Îmi răspundeau întrebărilor.
Linia e ruptă, amintirile s-au dus.
Stânci, copaci, animale,
cu toate au tăcut.
Acum sunt doar desene pe stânci.
Acum sunt gol,
sunt chullachaqui.
Ăsta e similar cu desenul văzut al yakrunei.
Ăştia sunt munţi.
Un grup de munţi.
E "Atelierul zeilor".
Acolo creşte yakruna.
Cum de-am putut uita darurile ce ni le-au dat zeii?
Am şi uitat cum se face mambe.
Ce am devenit?
Suntem prea grei.
Trebuie să renunţăm la cutiile astea.
Nu, sunt ale mele. Am nevoie de ele.
Ne vor trage la fund.
- Scapă de ele. - Sunt folositoare.
Te poţi uita la ele dacă doreşti.
Asta nu-i el. E chullachaqui-ul lui.
Ce?
Chullachaqui-ul lui. Seamănă cu el.
E o poză.
Ni s-a întâmplat şi nouă. Ne-am transformat în chullachaqui.
L-ai cunoscut?
Ştii cum e?
E un bătrân ca mine?
Nu,
a murit în jungla asta.
Nu s-a mai întors din călătorie.
Cum de ţi-a dat asta?
Manduca, partenerul lui de călătorie a trimis jurnalele
în Germania.
Au fost publicate acolo.
Manduca, avem ceva să schimbăm proviziile?
Nu multe.
Eşti bine?
Eşti mai bine?
Şamanul?
El e Karamakate.
A fost de acord să mă ajute.
Trebuie să păstrez interdicţiile.
Ai nevoie să prinzi forţă pentru călătorie. O poţi mânca.
Pot?
Cum dăm de Yari de aici?
Trebuie să urmezi steaua Uraricoera până la râul Igara.
Ce stea e asta?
Cea vizibilă în timpul apusului, pe acolo.
Pe acolo?
Ce-i ăsta?
E un compas.
Arată întotdeauna
steaua Auakaruna.
Acul e atras de câmpul magnetic al pământului.
De ce?
Arată întotdeauna direcţia pe care o indică energia pământului.
Theo, cânta melodia ta!
Nu! Nu din nou!
Manduca, nu voi cânta singur.
Cântă cu mine!
Vino.
Cine eşti?
Cum poţi locui în junglă de unul singur?
Manduca, ai compasul?
L-ai lăsat în maloka?
Mi-a luat cineva compasul?
Daţi-l înapoi.
Daţi-l înapoi, hoţilor!
Cine îl are?
Lasă-l, Theo.
Nu pot lăsa un compas aici, Manduca.
Tuschaua, spune-le să mi-l dea înapoi.
Te rog, Tuschaua, am nevoie de el.
Nu îl voi schimba cu nimic.
Te rog să mi-l dai înapoi.
Te rog, Tuschaua, am nevoie de el.
Hai să mergem.
Ţi-am zis, nu pot lăsa compasul aici.
Ce?
Eşti doar un alb.
Sistemul de orientare se bazează pe vânturi şi poziţia stelelor.
Dacă vor învăţa să folosească compasul această cunoaştere se va pierde.
Nu le poţi interzice să înveţe.
Cunoaşterea aparţine tuturor oamenilor.
Dar nu poţi înţelege asta pentru că eşti alb.
Eşti bine?
Lasă toate alea.
Sunt doar lucruri.
Nu.
De ce voi albii ţineţi de lucruri aşa de mult?
Nu sunt numai lucruri.
Sunt singura legătură cu oamenii mei din Germania,
cu oraşul, soţia şi copiii mei.
Aceste cutii conţin toată cunoaşterea pe care am adunat-o
în patru ani de călătorii.
Trebuie să le păstrez, altfel nu mă va crede nimeni.
Dacă le las, înseamnă că las totul.
Eşti nebun.
Ştiu.
Baronii cauciucului ţi-au făcut acele cicatrici?
Da, dar acum sunt un om liber.
Ăsta e locul unde anaconda a coborât din Calea Lactee,
ducând strămoşii noştri Karipulakena?
Al naibii cauciuc!
Înţelegi ce zice?
Îţi cere să-l ucizi.
Ai adus o armă?
Nu-l poţi ucide!
Manduca, opreşte-te!
Ce faci?
Dacă n-o fac, îl vor tortura până moare.
Nu face asta.
Nu face asta!
Nimeni nu merită acest iad.
Manduca, încetează.
Karamakate.
Hai să mergem.
Nu merg.
Ce s-a întâmplat?
Albii nu sunt de încredere.
Nici eu nu am încredere în tine.
Deci ce facem?
Asta e cunoaşterea ta? Puştile?
Toată ştiinţa ta duce la asta, violenţă,
moarte.
Greşeşti.
Ce mai furi? Coca?
Quina? Cauciuc?
De asta vrei să furi yakruna? Ce vei mai transforma în moarte?
Nu vorbi cu el aşa. A făcut multe pentru voi.
Şi tu? Uită-te la hainele tale. La fel ca oamenii albi.
Cum ai lăsat să te educe aşa?
Gândeşti ca albii.
De ce parte eşti? Eşti un caboclo.
N-am cunoscut niciodată pe cineva mai loial că Manduca.
A luat mereu apărarea oamenilor săi. Şi tu?
Ce ai făcut? Ai fugit de lume,
te-ai izolat, ca un nebun.
Nu fur nimic.
Uite!
Asta e cunoaşterea mea.
Încearcă şi tu să înţelegi lumea din jur.
Şi tu spui poveşti.
Le trimit soţiei mele, oamenilor din Germania.
Asta nu-i moarte, e viaţă.
Ăsta e cântecul meu.
Ce-i ăsta?
Un desen pe care l-am făcut.
Unde l-ai văzut?
Într-un vis.
Un vis despre caapi?
Nu. N-am băut niciodată caapi.
Ăsta e singurul vis pe care l-am avut.
Nu sunt caboclo.
Dacă baronii cauciucului sunt oameni, eu sunt un şarpe.
Ăla-i un foc?
Nu. Sunt peruvienii.
Vino.
Trebuie să vorbim cu Master Caapi.
- E singurul care poate explica. - Despre ce vorbeşti?
Am visat desenul pe care l-ai făcut.
Dar nu-i posibil.
Sigur că e posibil.
Eşti pregătit să bei?
Am voie?
Bea fără frică.
Deja te-a curăţat pe interior.
Poţi bea din nou.
Bea.
Trebuie să te eliberezi.
Watoma.
Nu vreau să mor.
De ce mi-ar vorbi Master Caapi?
Nu înţeleg. Nu mi s-a mai întâmplat.
Ce vezi?
Master m-a dus să văd jaguarul.
Mi-a zis că Watoma s-a transformat în boa când a lovit pământul.
Are un mandat.
Ce mandat?
Să te ucidă.
Boa ăsta e boala mea?
Nu. E altceva.
Dacă Master Caapi nu vrea să-mi vorbească,
yakruna mă va ajuta?
Ţi-a vorbit, dar tu n-ai ascultat. Trebuie să-ţi arăt.
A zis jaguarul ceva legat de mine?
M-a rugat să te protejez.
Aseară am avut în sfârşit oportunitatea să-mi clarific viziunea.
Eram în Germania,
stăteam lângă tine,
acum mulţi ani în urmă.
Am avut în sfârşit şansa să înţeleg
de ce mi-am imaginat un jaguar.
Dar indiferent
cât de greu am încercat,
cât de mult am vrut,
am rămas complet imun la efectul caapi.
Simt că am eşuat, draga mea.
Voi fi forţat să accept că aveau dreptate colegii mei
când mi-au criticat călătoria.
Mă tem că m-am îndepărtat de tine
doar ca să mor la mii de km depărtare de casă.
Pot doar spera că această boală
e cauzată de nostalgia profundă
de a nu te avea lângă mine,
şi te rog să mă ierţi pentru că mi-am exprimat aceste sentimente sumbre.
Dar mai sper, iubirea mea,
că vei găsi în sinceritatea mea
încă o altă dovadă de afecţiune...
Ce e? Mă poţi înţelege?
Nu, dar pare că vei plânge.
Îi scrie soţiei sale.
Îmi place să-mi exprim afecţiunea faţă de ea.
Unei femei? Înainte sau după ce vei plânge?
Nu poţi înţelege.
Şi când te întorci îţi vei exprima afecţiunea şi faţă de mine?
Ce faci?
Trebuie s-o păstrez.
Dar sunt eu.
Nu eşti tu. E o imagine a ta.
Precum un chullachaqui?
Un ce?
Un chullachaqui.
Cu toţii avem unul.
Arată ca tine, dar e gol.
Asta e o amintire. Un moment ce a trecut.
Un chullachaqui nu are amintiri.
Se mişcă în jurul lumii
gol, precum o fantomă, pierdut în timp.
Vrei să arăţi chullachaqui-ul meu oamenilor tăi?
Dacă îmi permiţi.
Colierul e parte din Cohiuano. Nu poate fi schimbat.
Trebuie să bagi vâsla mai aproape de barcă.
Ascultă, râul îţi spune când să vâsleşti.
Aşa?
De ce nu te-ai întors mai înainte la oamenii tăi?
Columbienii au distrus tot. N-a mai rămas nimic.
N-ai vrea să mergi măcar să te uiţi?
Eram un copil.
Cum ai supravieţuit?
Altă plantaţie de cauciuc?
Nu.
Scrie aici că e o misiune.
Hai să ne oprim să mai facem provizii.
Nu, hai să continuăm.
Ştiu locul ăsta.
Cum stăm cu proviziile?
Nu prea bine.
Ne oprim.
Bună, frăţioare.
Cum te cheamă?
Manhekanalienpe.
Nu aşa te cheamă! Nu avem voie să vorbim în limba păgână.
Mă cheamă Jeremias.
Unde-i preotul?
Plecaţi!
Nu avem cauciuc!
Nu vrem cauciuc.
Atunci ce vreţi?
Mă numesc Theodor von Martius,
sunt etnograf la universitatea din Turbingen
şi la muzeul din Stuttgart, Germania.
Ei sunt prietenii mei de călătorie, Manduca şi Karamakate.
Ce vreţi?
Conducem o expediţie
şi căutăm să facem schimb de provizii.
Fructe, mandioca, orice.
Nu sunt interesat, plecaţi.
Am bani. Pot plăti.
Plecaţi!
Hai să mergem.
Ce-a zis?
Aici nu sunt permise limbile păgâne.
"Dacă mă judecaţi corect faţă de Dumnezeu,"
"veniţi în casa mea şi staţi în ea."
Linişteşte-te.
Nu putem călători fără mâncare.
Eşti un capucin, nu?
Vă rog să ne ajutaţi.
Vă vom urma regulile.
Nu vom vorbi decât în spaniolă.
Suntem oameni de ştiinţă.
Precum Sf. Toma de Aquino.
"Să nu uitaţi să arătaţi ospitalitate,"
"pentru că din cauza ei..."
"...mulţi necunoscuţi"
"au găzduit îngerii mei."
Mă îndoiesc că sunteţi îngeri.
Dar cine sunt eu să vă refuz să intraţi în casa Domnului.
Fiţi bineveniţi în misiunea San Antonio de Padua în Vaupes.
E interzis să mâncaţi peşte până nu vine ploaia.
De cât timp sunteţi aici?
Am venit după masacrul peruvienilor.
Sunt deja 10 ani.
Ai fost mereu singur?
Nu.
Fratele Marcelino şi bătrânii
s-au dus să găsească noi discipoli acum doi ani
şi nu s-au mai întors.
I-aţi văzut pe râu în jos?
Furaţi doar băieţi?
Misiunea noastră e sacră.
Trebuie să salvăm sufletele orfanilor din războiul cauciucului
şi să-i ţinem departe de canibalism şi ignoranţă.
Pentru recunoaşterea curajului pionierilor columbieni ai cauciucului
ce au adus civilizaţia în lumea sălbaticilor canibali
şi le-au arătat calea Domnului şi a bisericii sale sfinte.
RAFAEL REYES Preşedintele Columbiei, august 1907
Dă-mi o strachină.
Ştiu cum e aici.
Albii sunt nebuni.
Veniţi.
Veniţi. Nu vă e frică.
Uite. Asta e chiricaspi.
Un dar de la strămoşii noştri Karipulakena primit de la zei.
Am primit sămânţa soarelui când Yeba,
fiul soarelui, şi-a frecat penisul
şi a aruncat sămânţa pe pământ.
Trebuie să facem la fel cu planta asta înainte s-o fierbem.
Ajutaţi-mă.
E cea mai puternică apărare ce-o avem împotriva bolilor.
Vă va ajuta să înduraţi.
Preoţii m-au luat şi pe mine când baronii cauciucului mi-au ucis oamenii.
Nu s-au predat lor,
au luptat.
Asta trebuie să faceţi.
Să nu credeţi poveştile lor nebuneşti despre a mânca corpurile.
Vă dau mâncare,
dar nu respectă interdicţiile.
Într-o zi vor epuiza toată mâncarea din junglă.
Încă sunteţi mici, deci jungla vă va ierta.
Master Caapi vă va ghida.
Fiecare plantă, copac, fiecare floare e plină de înţelepciune.
Să nu uitaţi niciodată cine sunteţi şi de unde veniţi.
Să nu lăsaţi să fie uitat cântecul nostru.
Nu mă atinge!
Ai adus diavolul în comunitatea noastră!
Ai corupt inocenţii!
Trebuie să plecăm.
- Trebuie să-i luăm. - Nu putem.
Ceilalţi îi vor ucide.
Nu-i putem hrăni.
Fugi.
Pe unde?
Nu ştiu. Tu eşti ghidul.
Ai putea să mă ajuţi.
Nu vei găsi nimic acolo.
Vă interesează cauciuc?
N-am mai văzut o tensiune ca asta.
Cauciuc înseamnă moarte.
Dar asta cauţi, nu?
Eşti doi oameni.
Despre ce vorbeşti?
De ce insişti să mergi cu mine
dacă nu vrei să mă ajuţi?
Mi-am amintit.
Ce ţi-ai amintit?
Ţi-ai amintit unde să găseşti yakruna?
Mi-am amintit ceva. Nu ştiu ce înseamnă.
Poate că nu mai sunt un chullachaqui.
Pe unde?
Dreapta.
Vom găsi ceea ce căutăm.
Trebuie să ne întoarcem!
Nu putem.
Sunt deja aici.
Am mai fost aici.
Mesia nu primeşte vizitatori.
Nu vrem să-l vizităm.
Vrem doar să mergem pe drumul nostru.
Asta nu-i posibil.
Raiul comunităţii noastre depinde de secretul său.
Nu vom spune nimănui.
Arată-mi ăla.
E un dar?
Sunteţi înţelepţii din est?
Dar sunteţi doar doi... Balthazar... şi Melchior...
Unde-i Caspar?
Şi-a pierdut calea.
A fost invitat să se sinucidă pentru că a trădat
boala ce a supărat Raiul.
Azi nu fac miracole!
Deci sunteţi oamenii înţelepţi de la est?
Suntem oameni de ştiinţă
ce căutăm plante sacre.
Plante sacre?
Singurul lucru sacru în jungla asta sunt eu!
Vindec-o.
Trebuie s-o duceţi la spital.
Fata are leishmanioză. Nu vom putea s-o vindecăm.
Mesia nu e în toane bune azi.
Trebuie să înţelegeţi, soţia lui e bolnavă. Şi eu aş fi supărat.
Sper să o poată vindeca.
N-aş vrea să fiţi invitaţi la sinucidere.
Asta e o nebunie.
Nu-ţi pasă?
Ba da, ceva nu a funcţionat.
Sunt acum
cel mai rău din ambele lumi.
Gratias agens benedixit.
Accipite et bibite ex oc omnes:
hac est enim calix
Mei sanguinis sed aeterni.
Linişte!
Mari înţelepţi din est
care au găsit calea sfântă spre Bethleem,
binecuvântaţi-ne băutura!
Mi-a vindecat soţia,
acum ne va vindeca pe toţi!
Hai să celebrăm această zi, fraţi!
Bea!
Nu sunt demn să beau din aceeaşi cupă cu fiul Domnului.
Fiul Domnului.
Fiul Domnului, eu sunt Mesia şi salvatorul indienilor,
Manducate ex hoc omnes! Selvus Rex!
Fiul Domnului, Agnus Dei!
Mănâncă!
Mănâncă-mă!
Să mă mănânce toată lumea!
Să mâncaţi corpul Domnului!
E prea multă greutate.
Ce naiba faci?
Nu mă mai bate la cap!
Ce probleme ai cu cutiile astea?
Lucrurile tale te vor duce la nebunie şi moarte.
Despre ce vorbeşti? I-ai otrăvit!
Nu i-am otrăvit.
Le-am dat ceva ca să gândească mai bine.
Sunt Maku. Nu se trag din anaconda.
Nu sunt umani.
Parcă ai fi un baron al cauciucului.
Eşti ca ei şi mă minţi.
Îţi aminteşti totul.
Te rog să rămâi.
Tot mă simt precum un chullachaqui.
Dar încep să-mi amintesc.
Misiunea mea era să le dau această cunoaştere oamenilor mei.
Dar au venit baronii cauciucului şi columbienii.
Şi am rămas singur.
Trebuie să-mi amintesc.
Trebuie să continui cântecul lui Cohiuano.
Îmi vei arăta calea?
Nu o ştiu. Trebuie s-o găseşti singur.
Aruncă-ţi bagajele.
Poftim. Eşti fericit?
Arată-mi cutia aia.
Nu te voi lăsa s-o arunci.
Atunci arată-mi-o.
Ce e?
Sunetul ăsta mă calmează.
Mă duce înapoi cu gândul la casa tatălui meu din Boston.
Ca să devină războinic, fiecare bărbat Cohiuano trebuie să lase totul în urmă
şi să intre în junglă, ghidat numai de vise.
În călătoria aia,
trebuie să descopere, în singurătate şi tăcere, cine e cu adevărat.
Trebuie să devină un vagabond al viselor.
Unii se pierd şi nu se mai întorc niciodată.
Dar cei care se întorc,
sunt pregătiţi să înfrunte orice ar veni.
Unde sunt?
Unde sunt cântecele ce le cântau mamele bebeluşilor?
Unde sunt poveştile bătrânilor, şoaptele de dragoste,
cronicile bătăliilor?
Unde s-au dus?
Ai visat.
Spune-mi ce ai visat.
N-am visat.
Minţi. Ai văzut ochii jaguarului.
Ţi-am zis că n-am visat!
Ţi-e teamă.
Dar trebuie să asculţi.
Nu mi-e teamă să visez.
Mi-e teamă să nu mor în infernul ăsta.
Şi tu mă baţi la cap cu visele
şi interdicţiile tale.
Stai. Nu poţi pescui. Nu ai permisiune.
Permisiunea cui?
A ta?
A proprietarului peştilor?
Sunt bolnav că ţi-am respectat interdicţiile ridicole!
Uşurel, Theo, delirezi.
Lasă-mă!
Vrei să mă omori şi pe mine?
Lasă săgeata.
Râul ăsta e plin de peşti!
Nu se pot sfârşi!
Cum îl poţi ajuta?
Ai uitat ce ţi-au făcut?
N-a fost el.
Mi-a plătit datoria pe plantaţie.
Atunci ai devenit sclavul lui.
Nu sunt sclavul nimănui.
Stau cu el pentru că avem nevoie de el. Ne poate învăţa.
Cum poate învăţa dacă nu respectă jungla?
Îi e teamă, dar poate învăţa.
E un erou pentru poporul lui. Îl admiră şi îi ascultă poveştile.
Dacă nu-i învăţăm pe albi va fi sfârşitul nostru.
Sfârşitul tuturor lucrurilor.
Kariauatinga, eşti bine?
Sunt precum furnicile.
Mănâncă orice şi mor graşi.
Nu eşti disciplinat!
Devorezi totul!
Cum e?
Mai bine.
Dă-i sămânţa soarelui.
Trebuie să-l ajuţi! Nu poţi ţine supărare pe el!
Iar şi-a murdărit corpul. E ca şi cum i-am dat otravă.
Trebuie să ajungem la oamenii mei curând.
Trebuie să vorbim cu yakruna. Să-i cerem să-l ierte.
Suntem atâta de aproape.
Te vei simţi mai bine mâine. Mănâncă.
E aici.
La stânga.
Stai pe loc!
Columbian?
Stai pe loc!
Sunteţi columbieni?
Nu ştiu.
Plecaţi de aici!
Sirgu e aici.
Bea yakruna.
Cum poţi permite asta?
De ce?
Yakruna nu trebuie să fie cultivată...
Am înţeles greşit semnele. Ele au fost clare.
Tu eşti cel cu mandatul!
- Tu eşti şarpele! - Calmează-te!
Dă-mi-l înapoi!
Nu meriţi asta!
Aduci iad şi moarte pe pământ!
Vin columbienii!
Asta e yakruna!
Cea mai mare cunoaştere despre ce au fost odată oamenii mei!
Nu te voi lăsa s-o iei.
Niciodată!
Vin columbienii!
Ce istorie povesteşte?
Cum Dumnezeu a creat lumea.
Asta-i calea pe care o cauţi. Ascult-o.
E frumos,
dar e doar o poveste.
Nu-i o poveste.
E un vis ce trebuie să-l urmezi.
Sunt un om de ştiinţă. Îmi plac lucrurile palpabile.
Nu mă las ghidat de vise pe care nu le am.
Le urmezi totuşi.
Câte maluri are acest râu?
Două.
De unde ştii?
Uite unul. Şi uite celălalt.
Unu plus unu egal doi.
De unde ştii?
Pentru că unu plus unu fac doi.
Te înşeli. Râul ăsta are trei, cinci, o mie de maluri.
Un copil înţelege uşor asta, dar nu şi tu. Râul e fiul anacondei.
Am învăţat asta în vise, dar e adevărat,
mai real decât ce numeşti tu realitate.
Ce vezi?
Lumea e aşa, imensă.
Dar tu alegi să vezi doar asta.
Lumea vorbeşte. Eu pot asculta.
Ascultă cântecele strămoşilor.
Astea e calea.
Ascultă cu adevărat.
Nu numai cu urechile.
Îmi dai şi mie?
Nu primeşti nimic până nu decizi să asculţi.
Îmi dai nişte caapi?
Caapi nu te va ajuta dacă nu vrei să crezi.
Tu mă poţi ajuta.
Asta e tot ce pot face.
Pe unde?
De unde ştii?
Ştiu...
Cred...
Ăsta e Atelierul zeilor?
Aici a trebuit să venim.
Priveşte!
E pregătită.
Ce faci?
N-o strica. Trebuie s-o păstrăm.
Nu.
Trebuie s-o transformăm în caapi.
Asta-i ultima planta yakruna din lume.
Trebuie să devii una cu ea.
De unde ştii asta?
Le-am distrus pe celelalte.
E ultima speranţă a noastră,
e darul meu pentru tine.
N-am venit aici pentru asta.
Ba da.
Nu.
E un război acolo.
Oamenii mei au nevoie de cauciuc pur.
Trebuie s-o iau cu mine.
Iar m-ai minţit?
Vrei să faci arme cu yakruna? S-o transformi în moarte?
Dă-mi-o.
Fă-o!
Nu-mi pasă.
E datoria mea să mor,
dar yakruna moare cu mine.
Şi tu eşti chullachaqui, şi vei rămâne pe veci.
Scoate-ţi cămaşa.
Lasă-mă să-ţi văd spatele.
Asta e Medora caapi.
Cea mai puternică dintre toate.
A existat dinaintea creaţiei,
înainte să coboare şarpele.
Te va duce s-o vezi.
E enormă, înfricoşătoare, dar să nu-ţi fie teamă de ea.
S-o laşi să te îmbrăţişeze.
Îmbrăţişarea ei te va duce în locuri antice,
unde viaţa nu exista, nici măcar embrionul ei.
Bea.
Am încercat să te ucid.
Nu merit asta.
Şi eu te-am ucis,
înainte, în timpul fără de timp, ieri, acum 40 de ani, poate 100,
sau acum milioane de ani.
Dar te-ai întors.
Nu trebuia să-i învăţ pe oamenii mei, ci pe tine.
Dă-le mai mult decât au cerut.
Dă-le o melodie.
Spune-le orice vezi, orice simţi.
Întoarce-te un om întreg.
Eşti Cohiuano.
Karamakate!
Filmul e inspirat de jurnalele de călătorie ale lui...
Jurnalele sunt singurele dovezi ale culturii amazoniene.
Filmul e dedicat tuturor acelor oameni al căror cântec nu-l vom şti niciodată.
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes